綠色方案
綠色方案(德語:Fall Grün)是第二次世界大戰之前,德國針對捷克斯洛伐克的一項侵略戰爭計劃。該計劃中的一些心理戰和準軍事行動得到執行,但慕尼黑協議導致未能按計劃開戰。
Fall Grün 綠色方案 | |
---|---|
蘇台德區問題的一部分 | |
實施方 | 1937 |
日期 | 原預定於1938年9月28日實施 《慕尼黑協定》簽訂後被放棄 |
背景
編輯該計劃在1937年末初次起草,後因變化的軍事形勢和條件而修改,最後的修訂版本預定於1938年9月28日發起攻擊。但法國和英國不願為捷克斯洛伐克開戰,且在政治意願上對德國綏靖,該計劃推遲執行。
1938年9月30日,《慕尼黑協定》簽訂之後,該計劃被徹底拋棄。
後續
編輯割讓邊境地區給德國、波蘭和匈牙利後,捷克斯洛伐克失去了其邊界的大部分防禦工事,且再也無力抵抗入侵之敵。1939年3月15日,德國侵占捷克斯洛伐克的捷克部分(東南行動,德語:Unternehmen Südost)及附屬的波希米亞、摩拉維亞和捷克屬西里西亞。德國給予了斯洛伐克名義上的獨立性,並扶持約瑟夫·蒂索作為衛星國的首腦。
其名稱「綠色方案」後來被分配給入侵愛爾蘭的計劃。
心理戰
編輯綠色方案的計劃中,心理戰對捷克斯洛伐克與其盟友皆舉足輕重。在該國境內,對捷克斯洛伐克政府及民眾施以恐嚇,瓦解其抵抗意志;原本多為德國人的德裔少數族人,則應在內部削弱和擾亂該國。[1]
在國際上,納粹心理戰和宣傳戰協調一致,使該國陷入孤立無援、國防無望的地步。[2]現代的傳播方式(特別是無線電)在心理戰中發揮了關鍵作用。在捷克斯洛伐克內部,納粹德國也依賴於利用蘇台德地區德國黨及其準軍事組織「Freiwilliger Schutzdienst」。[3]
未宣戰的德國-捷克斯洛伐克戰爭
編輯1938年9月17日,希特勒下令設立準軍事組織蘇台德德意志自由軍團,其接替了捷克斯洛伐克的德裔組織Freiwillinger Schutzdienst/Ordnersgruppe;後者因涉及大量恐怖主義活動,而被當局在前一天解散。該組織由德國當局保護、訓練和武裝,並進入捷克斯洛伐克領土,進行了跨境的恐怖主義行動。
據《公約》對侵略的定義,捷克斯洛伐克總統愛德華·貝奈斯[4] 和捷克斯洛伐克流亡政府[5]視1938年9月17日為未宣戰的德國-捷克斯洛伐克戰爭的開端。捷克共和國憲法法院也於1997年認定這種理解。[6]
參見
編輯參考文獻
編輯- ^ Hruška, Emil, Boj o pohraničí: Sudetoněmecký Freikorps v roce 1938 1st, Prague: Nakladatelství epocha, Pražská vydavatelská společnost: 9, 2013
- ^ Hruška, page 9
- ^ Hruška, page 10
- ^ President Beneš's declaration made on 16 December 1941
- ^ Note of the Czechoslovak government-in-exile dated 22 February 1944
- ^ Constitutional Court of the Czech Republic, Ruling No. II. ÚS 307/97, Brno, 1997 (捷克語) Check date values in:
|accessdate=
(help);|access-date=
requires|url=
(help) Stran interpretace "kdy země vede válku", obsažené v čl. I Úmluvy o naturalizaci mezi Československem a Spojenými státy, publikované pod č. 169/1929 Sb. za účelem zjištění, zda je splněna podmínka státního občanství dle restitučních předpisů, Ústavní soud vychází z již v roce 1933 vypracované definice agrese Společnosti národů, která byla převzata do londýnské Úmluvy o agresi (CONVENITION DE DEFINITION DE L'AGRESSION), uzavřené dne 4. 7. 1933 Československem, dle které není třeba válku vyhlašovat (čl. II bod 2) a dle které je třeba za útočníka považovat ten stát, který první poskytne podporu ozbrojeným tlupám, jež se utvoří na jeho území a jež vpadnou na území druhého státu (čl. II bod 5). V souladu s nótou londýnské vlády ze dne 22. 2. 1944, navazující na prohlášení prezidenta republiky ze dne 16. 12. 1941 dle § 64 odst. 1 bod 3 tehdejší Ústavy, a v souladu s citovaným čl. II bod 5 má Ústavní soud za to, že dnem, kdy nastal stav války, a to s Německem, je den 17. 9. 1938, neboť tento den na pokyn Hitlera došlo k utvoření "Sudetoněmeckého svobodného sboru" (Freikorps) z uprchnuvších vůdců Henleinovy strany a několik málo hodin poté už tito vpadli na československé území ozbrojeni německými zbraněmi.